Trecuseră două decenii de la crearea ambelor specii.
Războiul izbucnise.
Viktor și-a mărit armata
creând o legiune de vampiri care să îl apere de primul clan de oameni-lup.
O specie crudă și infecțioasă,
incapabilă de a mai redobândi vreodată formă umană.
Până la nașterea LUI.
Lucian.
Deși fiecare fibră a sufletului său l-a avertizat pe Viktor
să ucidă acest copil
el nu a făcut-o.
De-a lungul anilor copilul a crescut.
Avea puterea și concentrarea
pe care cei care îl precedaseră nu le avuseseră.
Ce părere ai, Sonja?
Să facem mai mulți?
- Din el? - Ca el.
Lucian va fi întotdeauna întâiul din rasa lui,
întâiul dintre Lykani.
Viktor a folosit sângele infecțios al lui Lucian în scopuri proprii
profitând de setea copilului,
întorcând-o împotriva sa când era forțat să și-o astâmpere cu oameni.
Sclavii lui Viktor.
A creat o nouă rasă de nemuritori.
Lykanii. Jumătate licantropi, jumătate oameni.
Spre deosebire de ceilalți, această nouă rasă putea fi exploatată,
pusă în lanțuri să păzească bârlogul stăpânilor pe timp de zi.
Sau așa credea Viktor, cu foarte mult timp în urmă.
~ UNDERWORLD ~ RISE OF THE LYCANS
Traducerea: Felixuca și Danineji_genius Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro sincronizare:gioni666
Comentarii pe www.desprefilme.info
Nobilii sunt supărați, stăpâne.
Molima lui William nu a fost izolată.
Oamenii-lup le-au ucis sclavii.
Oamenii, supărați?
Tanis, te rog, ia aminte câtă durere îmi provoacă acest lucru.
Cu toate acestea au pierdut sclavi iar eu am pierdut argint.
Ajunge! Nu ne-am mărit averile de zece ori
de când Marcus și Amelia dorm somnul etern?
Ne vom ocupa de lupi cum am făcut-o întotdeauna.
Nu ai nimic mai bun de făcut, fierarule,
decât să te joci cu armele războinicilor?
Măcar fă-te util.
Puțină recunoștință, Sonja, pentru cel care ți-a salvat viața.
Nu era nevoie să fiu salvată.
Lucian, îți ucizi semenii cu inima grea?
Deloc.
Sunt fiare fără cuget, stăpâne.
- Nu sunt semenii mei. - Cu adevărat?
Tată.
Ești mândria rasei tale, știi cum să rămâi acest lucru?
Ține privirea plecată.
Scăpați de leșurile alea.
Ți s-a simțit lipsa în Consiliu.
Trebuie să răspund și altor îndatoriri, după cum știi.
Înțeleg. Sper că ți-a plăcut plimbarea sub clar de lună.
- Patrulam. - Nu mă ascultai.
Ți-am zis să rămâi între aceste ziduri.
Riști prea mult pentru ca un părinte să ți-o treacă cu vederea.
Vei lăsa lupii pe seama Aducătorilor de Moarte.
De ce riscul asumat de către mine este mai mare decât cel asumat de către ei?
Ei nu sunt fiica mea.
Și nici membri ai Consiliului. Pe când tu ești.
Și într-o zi vei deveni un Înțelept, dreptul tău prin naștere.
Sonja, ești bine văzută în Consiliu.
Dar e o situație precară
și încep să se sature de jocurile și de absențele tale.
Pericolele pădurii nu sunt mai mari decât cele din Consiliu, copilă.
Vei învăța dansul politicii, cum să fii neîndurătoare și șireată.
Dar, mai presus de orice, vei fi loială familiei tale.
Mie.
Pentru că, până la urmă, fără loialitatea dintre noi,
nu suntem cu nimic mai buni decât fiarele de la porțile noastre.
Lykanule!
Nu sta degeaba, câine!
Ajunge.
Îndrăznești să ridici mâna asupra mea?
- Am spus că ajunge. - Așa zise "câinele stăpânului".
Nu vei fi etern favoritul lui.
Și când vei cădea în dizgrație, eu mă voi afla acolo.
Să sperăm.
La ce vă holbați? Înapoi la muncă!
Problema adusă în fața Consiliului este simplă.
Suntem atacați.
De șase ori în doar trei săptămâni
rasa lui William a ajuns la zidurile noastre.
Ce dezastru ar urma dacă unul dintre ei ar reuși să pătrundă înăuntru?
Teama ta, Coloman, nu-și are rostul.
Nu suntem apărați de o armată de nemuritori?
În mod excelent, stăpâne. Dar nu aceasta e și situația nobililor.
Cum am subliniat, ei sunt fundamentul existenței noastre.
Dacă nu ne putem apăra oamenii, vom părea slabi.
Și cum credeți voi că am inspira ideea de putere?
Așa cum Aducătorii de Moarte patrulează noaptea,
gărzile noastre ar putea patrula ziua.
Lykanii să patruleze în afara zidurilor? Ți-ai pierdut mințile?
Sunt născuți din fiare,
iar sălbăticia care rezultă din această realitate abjectă nu poate fi înăbușită!
Cred că de data aceasta spaima ta nu își are rostul.
Putem crea un soi privilegiat de Lykani.
Le vom da rații mai mari, adăposturi mai bune
și îi putem pune sub comanda cuiva de încredere.
Poate a acelui favorit al tău, Lucian, care i-a salvat astăzi viața fiicei tale.
De fapt, cred că ar trebui să ascultam chiar opinia ei.
Se pare că a fost nevoie de ea în altă parte.
Găsește-o.
Îți voi lua sugestia...
- în considerație. - Mulțumesc, stăpâne.
Ar fi bine să îi pot liniști pe nobili când vor sosi, mâine,
că le avem interesele în vedere.
Domniță.
E adevărat ce i-ai spus tatălui meu?
Că nu simți nimic atunci când îi ucizi?
Sunt doar niște animale
incapabile să gândească sau să simtă ceva.
De ce ar trebui să simt ceva pentru ele?
Sonja, dacă aș pleca de aici,
ai veni cu mine?
Să pleci?
Nu spune asta, nici măcar nu o gândi!
Te vor vâna și te vor însemna, ca pe toți ceilalți.
Nu și dacă îmi pot scoate asta.
Privește!
Eu am făcut-o. Aceasta va fi libertatea mea!
Lucian, promite-mi că nu o vei folosi!
- Te rog! - Ăsta e răspunsul tău? Că nu vei veni?
Vrei să rămân aici pentru tine?
Așa, ca un animal?
Lucian.
Vampiri și Lykani, suntem cu toții copiii lui Corvinus.
Dar familia mea e în sclavie.
Voi folosi această cheie...
și voi părăsi acest loc.
Dar de-acum nu mai pot trăi fără tine.
- Ai vești despre fiica mea? - E foarte sfidătoare.
Refuză să mă vadă.
Nu răspunde la bătăile în ușă.
De ce sunt tinerii atât de orbi?
Își riscă poziția în Consiliu... pentru ce?
Nu-mi pot închipui pentru ce.
Trebuie să ne pregătim, stăpâne. Nobilii oamenilor sunt pe drum.
I-am ascuțit tăișul. Niciun lup nu va supraviețui.
Pregătește caii!
- Pune pe altcineva să meargă. - De ce?
Noaptea trecută, după ce ne-am despărțit...
Doar pune pe altcineva să meargă.
În caz că nu ai observat, fierarule,
sunt perfect capabilă să îmi port singură de grijă.
Și, pe lângă asta...
mă poți veghea de pe zid.
Domniță Sonja, tatăl tău ți-a ordonat să rămâi aici.
Intenționez să conduc oaspeții în siguranță, până la poartă.
- Paznic al porții! - Aceasta nu era o cerere.
Tatăl tău este stăpânul Casei.
Nu pierde nicio ocazie pentru a mi-o reaminti.
Ai grijă, fierarule. Ori privirea ta îți va trăda secretul.
Trage oblonul!
În formație!
Trimite-ți imediat soldații acolo!
Jos, băiete! Te strânge lesa?
- Dă-te în lături! - Sunt prea mulți!
Vor fi masacrați!
Opriți-l!
Dimitri!
Lucian!
Sonja!
Lucian, nu!
Nu! Opriți-vă!
A făcut-o pentru a mă salva.
Nu sunt eu stăpânul acestei Case?
Știi că îți este interzis să îți scoți zgarda.
Și totuși încalci legea, după ce ți-am cruțat viața.
Zilele de viață in puf au ajuns la capăt, sclavule!
Tată, lasă-l în pace, ți-am spus...
Ține-ți limba în frâu!
M-ai sfidat pentru ultima oară.
Luați-o de aici!
Ardeți cadavrele. Ardeți-le pe toate.
Pentru îndepărtarea zgărzii, treizeci de lovituri de bici!
M-ai uimit, Lykanule, prin trădarea ta.
Mi-ai fost ca un fiu.
- Eu ți-am dat viață. - Mi-ai dat lanțuri.
Credeam că după atâția ani știi...
că nu poți avea una fără cealaltă.
Făceți-o!
Ți-am zis că voi fi de față când vei cădea în dizgrație.
Ce este?
Oprește asta. Este unul dintre protectorii noștri.
- Și el e o fiară. - I-ar putea ațâța pe ceilalți.
Lasă-i. Crede-mă, va fi mai rău dacă nu îl pedepsim.
Acum înțelegi? Cum să avem încredere în ei în afara zidurilor?
Nu putem avea încredere în ei nici în interiorul lor!
După numărătoarea mea, sunt douăzeci și una de lovituri.
Continuați.
Ce duhoare!
Nu te apropia de el. Te vor pedepsi și pe tine.
Grija ta pentru Lucian a fost înduioșătoare.
- E un sclav. - Tocmai îmi salvase viața.
Nu tu mi-ai spus să îi arăt puțină recunoștință?
Și tu nu îi ești recunoscător celui care i-a salvat viața fiicei tale?
Sunt un conducător.
Faptul că trăiește este semnul mărinimiei mele.
În alte circumstanțe l-aș fi oferit, în bucăți, ca hrană semenilor lui.
Dar pedeapsa lui s-a încheiat acum.
- Va fi eliberat? - Eliberat?
Judecata ți-e întunecată, Sonja.
Ordinea nu se păstrează prin sentimente.
Lui Lucian îi era interzis să își scoată zgarda,
și totuși a făcut-o.
Indiferent dacă a avut un motiv bun...
Va rămâne în carceră.
Va servi drept exemplu.
Ianosh și ceilalți nobili vor sosi în curând.
Mă aștept să fii prezentă.
Am văzut ce-ai făcut.
Ai fost foarte curajos... pentru un om.
Te-ai mai întâlnit vreodată cu ei?
Doar în povești.
- Dar nu te temi de ei? - Ba da.
- Dar voiam să trăiesc. - Te temi de mine?
Da.
Să nu-ți fie.
Nu te voi mușca.
Prea mult.
- Ești ca ei? - Nu.
Sunt Lykan, da, dar nu ca ei.
Cei cu care te-ai luptat în seara asta erau animale, creaturile lui William,
dintre cele cu sânge pur,
fără vreo urmă de umanitate, niște fiare sălbatice, fără minte.
- După cum se spune. - Te-am văzut.
Ție ți s-au supus.
Da.
Așa au făcut.
- Nu ar trebui să fii aici. - Ba a trebuit să vin!
Dragostea mea, îmi pare atât de rău! Ești bine?
Da, sunt bine.
E numai vina mea. Dacă nu ieșeam...
Nu ai mai fi fost tu însăți.
Nu este vina ta.
Nu pot rămâne aici. Trebuie să părăsesc acest loc.
Tatăl meu va fi cu ochii pe tine acum mai mult ca niciodată.
Printre Aducătorii de Moarte nu ai niciunul de încredere?
Din păcate loialitatea lor pentru tata e mai mare decât cea față de mine.
- Tanis? - Tanis nu este de încredere!
Nu, Tanis știe despre noi.
- Cum? - Nu am idee,
dar dacă știa și nu i-a spus tatălui tău înseamnă că vrea ceva.
Sonja, află ce anume își dorește.
Să intre.
Ianosh!
Nu este a ta cea mai mare mină de argint din aceste ținuturi?
A fost cotropită, stăpâne.
Muncitorii noștri s-au infectat, s-au transformat în fiare.
Foarte regretabil... și costisitor.
Cred că jumătate din mina ta ar trebui să acopere costul ajutorului nostru.
Ajutorul vostru?
Am văzut cu toții focurile pe drumul încoace
și am aflat despre moartea baronului Covasher și a familiei lui.
Lupii au ajuns și la porțile voastre.
De ce aș mai plăti tribut,
când nu vă puteți apăra nici propria Casă?
Mi-ați supt deja tot sângele!
Am auzit cu toții poveștile.
Priviți-l în ochi și aflați adevărul!
Locul acesta e blestemat!
Nu au mai multă umanitate decât diavolii care ne-au invadat pământurile!
Dacă diavoli ne numiți, fiți încredințați:
mai bun e diavolul pe care îl cunoașteți.
- Nu-mi face rău! - Desigur.
Ar mai dori cineva să se facă auzit?
Dă-le hrana javrelor ăstora împuțite!
Nu suntem câini!
Nu suntem animale!
Asta vreți să fiți voi, sursa lor de amuzament?
Animalele lor de companie?
Tremurând cu lașitate sub bici
și apoi luptându-ne între noi!
Asta vă doriți?
Am trăit după regulile lor întreaga mea viață.
I-am apărat, i-am invidiat...
Pentru ce?
Pentru a fi tratat ca un animal.
Nu suntem animale!
Avem de ales!
Putem alege să fim mai mult decât atât!
Putem fi sclavi...
sau putem fi Lykani!
Se apropie dimineața, copilă.
E timpul să lăsăm această noapte blestemată în urmă.
Mă bucur.
Am de luat câteva decizii dificile.
Aș avea nevoie de ajutorul tău într-o privință.
Desigur, tată.
Lucian fiind îndepărtat,
trebuie să promovăm un alt Lykan în locul său.
Îndepărtat?
Coloman crede că i-ar ațâța pe ceilalți.
Trebuie să scăpăm de el.
Asta va fi greu.
E alături de noi de atâta vreme...
Poate Gyorg.
Sau Thrasos.
Vor fi... de încredere.
Excelente sugestii.
Mă voi gândi la ele cu seriozitate.
Tu, copila mea, ești cel mai prețios lucru din inima mea.
Ce i-ai spus tatălui meu?
- Ce i-ai spus? - Nimic.
- De ce? - Ce anume?
De ce nu i-ai spus nimic?
Oare tatăl domniei tale...
l-ar primi bine pe cel care i-ar aduce vestea
că prea-iubita lui fiică se întovărășește...
cu un Lykan?
Nu este cunoscut pentru "recunoștința" sa.
Și nu sunt încă în poziția de a folosi asta pentru a avea ceva de câștigat.
Ce fel de câștig?
Sunt doisprezece locuri în Consiliu.
Iar noi nu se prea întâmplă să murim.
Din păcate, nu.
Și dacă aș renunța la poziția mea în Consiliu
și ți-aș lăsa-o ție?
De ce ai face asta?
Poți păstra un secret?
Voi avea nevoie de ceva în schimb.
Două minute. Mai mult ar fi prea riscant.
Îmi pare rău. Nu era altă cale.
Tanis?
Aveai dreptate. Ne va ajuta în schimbul unui loc în Consiliu.
- Și tatăl tău nu știe nimic? - Sunt sigură de asta!
Cred că și alții vor veni cu mine: Sabas, Xristo și Raze, omul.
Lucian, nu avem timp!
Tata va pune să fii ucis mâine, după transformarea oamenilor.
Trebuie să fugi la răsărit.
- Și tu? - Important este să rămâi în viață.
Ai cele mai multe șanse când Viktor și Aducătorii de Moarte vor adormi.
Eu voi dormi lângă tata când tu vei pleca.
Grăbiți-vă!
Dacă planul funcționează, ne vom întâlni în trei zile, după apus.
Lângă râu este o poiană. Ne întâlnim acolo.
- Și dacă nu funcționează? - Ne întâlnim în poiană.
Ieșiți!
Fii curajos, omule.
Știi care este problema ta?
Nu înțelegi ordinea naturală a lucrurilor.
Lucrurile se mai schimbă.
Fii pregătit când se va întâmpla asta.
Consideră-l un cadou de despărțire.
Așteptați!
Nu realizezi că eu îți ofer un dar?
Este un blestem!
- Ce ne-au făcut? - Veți descoperi în curând.
Ne-au transformat. Ca pe tine.
Da.
- De ce? - Vrea să vă folosească pentru protecție.
- Aș muri mai întâi. - Nu va fi nevoie.
A sosit timpul. Când soarele răsare, părăsesc acest loc.
Cine e dispus să își asume riscul să mă urmeze.
O nouă viață te așteaptă în afara acestor ziduri, prietene.
Și tu poți fi parte din tot. Unul dintre noi.
Sau poți rămâne pentru a-i sluji.
Astăzi avem câini noi! Să-i vedem cum arată!
Ai venit prea târziu,
deja a plecat.
Sunteți cu mine?
Sabas, Xristo, eliberați-i pe ceilalți! Restul, veniți cu mine!
Sunteți liberi! Mișcați!
Pe aici!
Cotiți aici!
Fugiți!
Continuați să vă mișcați!
Foc!
Raze!
Nu poți face nimic!
Mă voi întoarce, vă promit!
Nu!
Stăpâne!
Lucian a evadat.
Haideți! Să mergem!
Stăpâne!
Mișcați-vă!
Treceți acolo!
Tannis!
Mișcați-vă!
Da, stăpâne.
Unde este cheia pe care ți-am dat-o?
Am încuiat-o în armurărie eu însumi.
Atunci cum de e desfăcută?
- Nu am idee. - Cred că am eu una.
- Omorâți-l! - Nu!
Te rog.
Verifică în armurărie.
- Trebuie să existe o explicație! - Luminează-mă!
Nu am mai ieșit niciodată în afara zidurilor.
Bucură-te cât mai poți, Xristo,
pentru că în curând va trebui să ne croim cu forța o cale înapoi.
Nu am reușit cu toții, nu ne putem lăsa frații să putrezească acolo.
L-am umilit pe Viktor.
Dacă rămân acolo, ei vor plăti prețul pentru asta.
Dar noi am fost norocoși că am reușit să scăpăm în viață.
- Suntem doar câțiva, nu avem nicio armă. - Adevărat.
Ne poți duce până la domeniul nobilului din Broyenhead?
- Da. - Bine! Haideți!
Trebuie să fie aici.
Aici am pus-o...
Poftim.
Trebuie să mai fi făcut una.
Niciodată nu m-am îndoit de tine.
Nu doresc să vă eliberez pe niciunul din zgarda de fier din jurul gâtului,
doar pentru a o înlocui cu propriile mele cătușe.
Aveți de ales.
Puteți să fugiți și să vă ascundeți,
sau puteți rămâne să luptați!
Orice om care luptă alături de mine
își va dobândi libertatea și...
dacă o dorește... nemurirea!
Mai sunt și alții, la vest de aici.
Vreau să te duci acolo
să vezi câți ni se vor alătura.
Mă voi întâlni cu tine aici în două zile de acum.
- Duceți-l acolo! - Aici...
Tată!
- Te-am speriat, draga mea? Îmi pare rău. - Nu!
- Nu m-ai speriat. - Mi-am dat seama
că am fost insensibil...
Atât de scufundat în suferința trădării lui Lucian...
încât nu m-am mai gândit...
la sentimentele tale.
- Sentimentele mele? - S-au strecurat în viețile noastre
iar noi am uitat de minciuna din spatele nașterii lor.
Și eu am avut o slăbiciune pentru Lucian.
Putea să devină orice. Poate chiar și un Aducător de Moarte.
Da.
Poate.
Dar nu era la fel ca noi,
nu-i așa?
L-ai ajutat să evadeze?
Să-l ajut?
Sigur că nu!
Mă minți?
Am făcut multe lucruri împotriva voinței tale,
dar el este un Lykan.
Îmi pare rău, draga mea,
dar nu îmi dai de ales.
Tată, te rog!..
Am vrut să îți cred minciunile!
Crezând că tu, fiica mea, nu mă puteai înșela.
Cum ai putut?
Tată...
îl iubesc.
M-ai trădat!
Ca să fii cu un animal!
Te-am iubit mai mult decât orice!
Nu va părăsi această încăpere!
Avem ordine să așteptăm.
În felul ăsta vom avea suficienți soldați până la sfârșitul săptămânii.
- Vreun semn de la Sonja? - Nimic.
Ar trebui acum să fie pe-aproape.
Cu respect, Lucian, nu văd motivul pentru care ar trebui s-o așteptăm.
Nu e una dintre noi.
Ai uitat că ea este cea care ne-a eliberat.
Dar este un vampir.
Te-a înșelat. I-ar putea conduce aici!
Aducătorii de Moarte ne vor vâna, fără îndoială.
Și până la urmă ne vor da de urmă, dar nu din cauza ei!
Îi încredințez lui Sonja viața mea
și câtă vreme eu comand, la fel vei face și tu.
Ți-am spus eu să nu-i zici nimic.
Lucian a prădat două domenii, stăpâne,
și a fugit cu armele din armurăriile lor.
Sclavii i s-au alăturat.
Libertatea este o boală asemănătoare molimei lui William.
Trebuie să-ți recuperezi animalul!
Mulțumesc, Coloman! Îmi scăpa ce era la mintea cocoșului.
Nu trebuie să mișc un deget.
Lucian se va întoarce de bună voie.
Am ceva ce dorește.
Domnița mea...
Luka! Ce este, unde este?
Sonja a fost arestată.
Știe despre voi doi.
O va ucide.
Am crezut că ar trebui să știi.
Nimic încă, stăpâne.
- Este o capcană, știi asta. - Nu o voi lăsa să moară singură.
Te-au urmat până aici, Lucian. Dacă te duci, sunt ca și pierduți.
Să-ți spun un secret, prietene. Doar au crezut că pe mine m-au urmat.
De fapt, au urmat ideea libertății, aceasta i-a adus aici.
Îi poți ține împreună până ajung
și îi poți conduce dacă eu nu mă mai întorc.
- Ești bine? - Da.
- Lucian, erai liber... - Nu și fără tine.
Trebuie să plecăm acum!
Stăpâne!
Fiica dumneavoastră a fugit.
Da, desigur că a făcut-o.
Pe aici!
- Într-acolo! - Da!
La pământ!
Cum îndrăznești să ridici mâna asupra mea?
- Nu vreau asta. - Sunt tatăl tău!
- Crezi că mă poți înfrânge? - Nu vreau să te înfrâng...
Dacă mă ucizi nu îl vei salva pe prețiosul tău Lykan.
Te rog, oprește-ți oamenii, pentru binele nepotului tău!
Un miracol, tată!
Unirea celor două clanuri.
Blestem ziua când mama ta și-a dat viața
pentru a te aduce pe lume.
Lucrul acela din tine...
este o monstruozitate!
Sonja!
S-a terminat, luați-l de aici!
Înțelegi ce ai făcut, nu? Capcana nu îți era întinsă ție,
ci lui.
Aș fi putut să-l predau pe Lucian Consiliului
fără să se afle despre indiscreția ta.
Dar după asta, niciodată!
Nu!
Dacă nu aș fi plecat, nimic din toate acestea nu s-ar fi întâmplat.
Atunci nu ai mai fi fost tu însuți.
Aveai dreptate.
Nimeni nu ar trebui să își trăiască astfel viața.
Mulți sunt liberi datorită ție.
Lucrurile au început să se schimbe din pricina a ceea ce ai făcut.
- Te-am dezamăgit. - Nu.
Lucian, iubirea mea,
nu m-ai dezamăgit.
Am ajuns aici din cauza alegerilor pe care le-am făcut.
Nu din cauza ta.
Tu însuți ai spus că ești dispus să îți asumi orice risc pentru mine
la fel ca mine, pentru tine.
Pentru noi.
Deschideți ușa!
- Nu! - Luați-o!
Nu!
Vă voi ucide! Pe toți!
Acuzata a comis înaltă trădare împotriva Casei.
S-a înhăitat cu animalele!
- Le-a ajutat să evadeze. - Am salvat această Casă
de multe ori până acum.
Ți-ai omorât proprii semeni!
Și ai amestecat sângele clanurilor,
rezultând bestia care a germinat în pântecul tău.
Fosta glorie nu te scuză de vinovăția din prezent,
nici poziția ta de membră a Consiliului.
Pedeapsa pentru aceste crime este moartea!
Cum votați?
Da.
- Da. - Da.
Este fiica ta!
Da.
Duceți-o în încăpere!
Nu!
Nu puteți face asta!
Viktor, nu!
Nu! Viktor!
Nu!
Lucian!
Sonja, nu! Uită-te la mine!
Privește către mine. Sonja, uită-te la mine!
Te iubesc.
Și eu te iubesc.
Chipul tău nu va fi de ajuns pentru a împiedica asta.
Adio, iubirea mea!
Nu!
Sonja!
- Aduceți-mi cuțitele. - Da.
Stăpâne...
Du-te și eliberează-i pe ceilalți! Du-te!
Urmați-mă!
- Vreți răzbunare? - Da!
O găsiți sus! Acum mergeți!
Avem probleme mai mari decât prețioasele tale pergamente!
Du-te la Înțelepți!
Acum!
Omorâți câinii!
Viktor...
- Mi-ai pângărit fiica! - Am iubit-o!
Ai ucis-o!
Ar fi trebuit să te zdrobesc sub călcâi în ziua în care ai fost născut!
Da, ar fi trebuit!
Dar nu ai făcut-o!
Lucian!
S-a sfârșit.
Nu.
Acesta este doar începutul.
Lasă-mă să-ți spun ceva despre iubitul tău părinte întunecat.
El este cel care ți-a ucis familia,
nu Lykanii.
Dar când a ajuns la tine
nu a putut îndura gândul de a-ți secătui sângele.
Tu îi aminteai atât de mult de prețioasa lui Sonja,
fiica pe care a condamnat-o la moarte!
Minciuni!
Traducerea: Felixuca și Danineji_genius Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro sincronizare:gioni666
www.subpedia.ro